Гідрометеорологія
Гідрометеороло́гія — наукова дисципліна, що вивчає процеси, які відбуваються у гідросфері та атмосфері Землі, узагальнює дані метеорології, гідрології, океанології, геофізики та гідрохімії, розробляє методичні питання моніторингу довкілля. В глобальному планетарному масштабі такі дослідження координуються Всесвітньою метеорологічною організацією (ВМО) — спеціалізованою міжурядовою установою ООН та Міжнародною гідрологічною програмою ЮНЕСКО.
Наукові засади гідрометеорології в Україні формуються розробками провідної науково-дослідної установи в цій області — Українського гідрометеорологічного інституту НАН України та ДСНС України.
Гідрометеорологічні дослідження також виконуються в Одеському державному екологічному університеті та Київському національному університеті імені Тараса Шевченка та ін.
Прикладні засади гідрометеорології в будь-якій країні реалізують національні метеорологічні та гідрологічні служби, які займаються гідрометеорологічною діяльністю.
В Україні термін «національна гідрометеорологічна служба» стосовно колишньої гідрометслужби України вперше офіційно з'явився в Законі України «Про гідрометеорологічну діяльність» (1999 рік)[1]. Він цілком відповідає термінології Всесвітньої метеорологічної організації, яка об'єднує понад 190 країн і координує діяльність «національних метеорологічних і гідрологічних служб» (НМГС)[2], не залежно від їх автентичних назв і відомчої підпорядкованості в кожній країні.
В Україні з 2011 року (після ліквідації Державної гідрометеорологічної служби у складі Міністерства надзвичайних ситуацій України, а згодом — у 2012 році, реорганізації й самого МНС[3]) національну гідрометеорологічну службу представляє Український гідрометеорологічний центр Державної служби України з надзвичайних ситуацій, якому підпорядковано 25 підвідомчих гідрометеорологічних організацій (в яких працює понад 4200 осіб).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5e/Snak_Hydrometeorologie_Ukr._%28UA%29_1.jpg/220px-Snak_Hydrometeorologie_Ukr._%28UA%29_1.jpg)
Гідрометеорологічна діяльність — діяльність національної гідрометеорологічної служби, інших юридичних осіб незалежно від форм власності та фізичних осіб, спрямована на здійснення спостережень за гідрометеорологічними умовами (на річках, озерах, морях), геофізичними процесами в атмосфері, аналізу й узагальнення отриманих даних, активних впливів на гідрометеорологічні процеси, забезпечення гідрометеорологічною інформацією, прогнозами і попередженнями про небезпечні та стихійні гідрометеорологічні явища органів державної влади, органів місцевого самоврядування, населення, а також гідрометеорологічне обслуговування заінтересованих юридичних та фізичних осіб[1].
Основою практичної гідрометеорології є державна система гідрометеорологічних спостережень — комплексна багаторівнева спостережно-інформаційна система, призначена для проведення систематичних спостережень за гідрометеорологічними умовами (на річках, озерах, морях), станом атмосфери, забруднення довкілля (забруднення вод, повітря) під впливом природних і антропогенних факторів та забезпечення споживачів інформацією про їх фактичний та очікуваний стан[1].
Центральна геофізична обсерваторія ДСНС України є головною гідрометеорологічною організацією з питань методичного керівництва проведення метеорологічних, геліогеофізичних, аерологічних, гідрологічних спостережень та спостережень за хімічним і радіоактивним забрудненням довкілля. Здійснює збір, обробку, систематизацію, аналіз та узагальнення даних спостережень і підготовку матеріалів для їх використання та подальшого зберігання в Галузевому державному архіві гідрометслужби.
Важливою функцією гідрометеорологічних організацій є гідрометеорологічне забезпечення — діяльність органів національної гідрометеорологічної служби, спрямована на обов'язкове і систематичне доведення гідрометеорологічної інформації загального користування, а також термінової гідрометеорологічної інформації до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та населення[1].
У вищих навчальних закладах ведеться підготовка фахівців спеціальності «Науки про Землю»[4] за освітньо-професійними програмами з гідрології та метеорології, що мають гідрометеорологічну спрямованість, зокрема в:
- Одеському державному екологічному університетові (також з океанології);
- Київському національному університетові імені Тараса Шевченка (кафедра гідрології та гідроекології);
- Чернівецькому національному університетові імені Юрія Федьковича;
- Дніпропетровському національному університетові імені Олеся Гончара;
- Східноукраїнському національному університетові імені Володимира Даля (м. Сєвєродонецьк).
Виходять періодичні наукові видання: «Український гідрометеорологічний журнал», «Наукові праці Українського гідрометеорологічного інституту», «Гідрологія, гідрохімія і гідроекологія», «Праці Центральної геофізичної обсерваторії».
- Український гідрометеорологічний центр
- Український гідрометеорологічний інститут
- Центральна геофізична обсерваторія
- Галузевий державний архів гідрометслужби
- Перелік центральних органів виконавчої влади України
- ↑ а б в г Закон України «Про гідрометеорологічну діяльність», зі змінами і доповненнями [Архівовано 31 серпня 2017 у Wayback Machine.] (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1999, N 16, ст.95)
- ↑ Заявление Всемирной метеорологической организации о роли и функционировании национальных метеорологических и гидрологических служб [Архівовано 17 серпня 2016 у Wayback Machine.] — для директоров
- ↑ Указ Президента України № 726/2012 від 24 грудня 2012 року «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади». Архів оригіналу за 30 грудня 2012. Процитовано 14 липня 2016.
- ↑ Перелік галузей знань і спеціальностей, затверджений КМ України 29.04. 2015 року, № 226. Архів оригіналу за 6 травня 2016. Процитовано 14 липня 2016.
- Хільчевський В. К., Осадчий В. І. Національній гідрометеорологічній службі в Україні 95 років: хронологія змін // Наукові праці Українського науково-дослідного гідрометеорологічного інституту. — 2016. — Вип. 269. — С. 173—183.
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
- Хільчевський В. К., Забокрицька М. Р. Перший Всеукраїнський гідрометеорологічний з'їзд (Одеса — 2017): пріоритети та перспективи гідрометеорологічної діяльності // Гідрологія, гідрохімія і гідроекологія. — 2017. — Т. 1. — С. 136—143.
- Офіційна сторінка українського гідрометеоцентру [Архівовано 8 вересня 2012 у Wayback Machine.]
- Офіційний сайт Українського гідрометеорологічного інституту [Архівовано 27 вересня 2016 у Wayback Machine.]
- Офіційний сайт Центральної геофізичної обсерваторії
- Історія відомчих музеїв української гідрометеослужби
- (англ.) Ukrainian Center for Environmental and Water Projects (UCEWP) [Архівовано 20 квітня 2021 у Wayback Machine.] — Український центр екологічних та водних проєктів. Дослідження у галузі охорони навколишнього середовища та гідрометеорології.