Спортивна гімнастика
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c0/2015_European_Artistic_Gymnastics_Championships_-_Parallel_bars_-_Oleg_Verniaiev_01.jpg/220px-2015_European_Artistic_Gymnastics_Championships_-_Parallel_bars_-_Oleg_Verniaiev_01.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d4/Gymnastics_brokenchopstick.jpg/220px-Gymnastics_brokenchopstick.jpg)
Спортивна гімнастика — олімпійський вид спорту представлений як вільними вправами, так і окремими на спортивних приладах, який охоплює вправи на спритність, швидкість, витривалість, гнучкість, виразність рухів; різновид гімнастики.[1][2] Вільні вправи — це комбінації різноманітних рухів, в поєднанні з ритмічною музикою. Вправи на гімнастичних приладах — канаті, перекладині, брусах, кільцях, колоді, конях для махів і опорних стрибків.
До кінця ХІХ на початку ХХ століття сформувалися основи спортивної гімнастики, а також з'явилися її нові види: художня, ритмічна, акробатика, стрибки на батуті.
Програма зі спортивної гімнастики для чоловіків на олімпійських змаганнях складається з вправ на шести приладах: вільних вправ, вправи на перекладині, паралельних брусах, кільцях, гімнастичному коні та опорного стрибка.
На великих турнірах крім змагань на окремих приладах розігрується також абсолютна першість — за сумою балів на всіх приладах, та командна першість — змагання між національними збірними.
За спортивну гімнастику відповідає Міжнародна федерація гімнастики (латинське скорочення FIG — Federation Internationale de Gymnastique).
![]() | Цей розділ потребує доповнення. |
Програма сучасної жіночої спортивної гімнастики складається із вправ на чотирьох приладах: вільних, на різновисоких брусах, на колоді та опорного стрибка[3].
- Детальніше дивись: Жіноча спортивна гімнастика
- Життя підлітків-гімнастів, їх підготовку до Олімпіади-2012 показано в серіалі «Гімнастки».
- ↑ Айунц Л.Р. Гімнастика. (Коротко про головне) Методичні матеріали до теоретичної підготовки студентів факультету фізичного виховання i спорту. — Житомир: Вид-во ЖДУ, 2008. — 62 с
- ↑ Товт В.А. Гімнастика та методика викладання: метод. розробка для самостійної роботи студентів / Укл:В.А. Товт, О.Ю. Гузак, М.Ю. Щерба та ін. — Ужгород, ДВНЗ «УжНУ», 2013. — 123 с. Доступ
- ↑ Манько, Ганна (1995). Жіночі види спорту (укр.) . Донецьк. с. 79.
![]() |
Це незавершена стаття про спорт. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |