Jimmy Carter
![Nositeľ Nobelovej ceny](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Nobel_prize_medal.svg/50px-Nobel_prize_medal.svg.png)
Jimmy Carter | ||||||||
![]() Carter v roku 1978 | ||||||||
![]() | ||||||||
39. prezident Spojených štátov | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
V úrade 20. január 1977 – 20. január 1981 | ||||||||
Viceprezident | Walter Mondale | |||||||
| ||||||||
Biografické údaje | ||||||||
Narodenie | 1. október 1924 (99 rokov) Plains, Georgia, USA | |||||||
Politická strana | Demokrat | |||||||
Profesia | farmár, dôstojník námorníctva, politik | |||||||
Národnosť | Američan | |||||||
Vierovyznanie | Baptista | |||||||
Rodina | ||||||||
Manželka | ||||||||
Deti | 4 | |||||||
Odkazy | ||||||||
![]() | Jimmy Carter (multimediálne súbory) | |||||||
James (Jimmy) Earl Carter, Jr. (* 1. október 1924, Plains, Georgia, USA) je americký politik. Bol 39. prezidentom Spojených štátov (1977 – 1981), 83. guvernérom Georgie (1972 – 1975) a senátorom za Georgiu (1962 – 1966).[1] V roku 2002 získal Nobelovu cenu za mier.
V prezidentských voľbách v roku 1976 porazil republikánskeho kandidáta Geralda Forda.
Životopis
[upraviť | upraviť zdroj]Detstvo a mladosť
[upraviť | upraviť zdroj]Narodil sa vo Wise Sanitarium[2] a je tak prvým prezidentom narodeným v nemocnici.[3] Je najstarší zo štyroch detí obchodníka, farmára a zákonodarcu Jamesa Earla Cartera (1894 – 1953) a zdravotnej sestry a sociálnej aktivistky Bessie Lillian Gordyovej (1898 – 1983).
Má škótsko-írske a anglické korene (jeden z jeho predkov z otcovej strany prišiel do amerických kolónií v roku 1635).[4][5] Jeho rodina žije v štáte Georgia sedem generácií. Jeho predkovia bojovali v Americkej revolúcii a sú členmi Sons of the American Revolution.[6] Carterov praprastarý otec L. B. Walker Carter (1832 – 1874) bojoval v konfederačnej armáde v občianskej vojne.[7]
V roku 1943 ukončil štúdium na United States Naval Academy v Annapolise ako 59. najlepší z 820 absolventov. Po službe v Atlantickom a Tichom oceáne študoval jadrovú fyziku a inžinierstvo na Union College v Schenectady.[8][9]
V roku 1946 sa oženil s Rosalynn Eleanor Smithovou (* 1927). Majú štyri deti: John William (* 1947), James Earl (* 1950), Donnel Jeffrey (* 1952) a Amy Lynn (* 1967).
Prezidentské obdobie
[upraviť | upraviť zdroj]Za jeho najväčšie úspechy sa považuje vytvorenie národnej energetickej politiky a reforma vlády, ktorá viedla k vytvoreniu dvoch ministerstiev, ministerstva energetiky a ministerstva školstva. Carter takisto úspešne dereguloval niektoré priemyslové odvetvia a zároveň presadil silnejšiu legislatívu na ochranu životného prostredia a rozširovanie národných parkov na Aljaške. V medzinárodnej politike sa medzi jeho najväčšie úspechy radí uzatvorenie dohôd z Camp David medzi Egyptom a Izraelom, dohody o Panamskom prieplave, nadviazanie plných diplomatických stykov s Čínou a rokovania o dohode SALT II.
Počas jeho vlády USA neviedli žiadnu vojnu.
„ | Nemôžeme byť svetový vodca mieru a súčasne svetovo najväčší výrobca zbraní. | “ |
– Jimmy Carter, vo svojej prezidentskej kampani, 1976[10] |
Carterov politický pád sa začal v novembri 1979, keď sa v Iráne uskutočnila islamská revolúcia a na americkom veľvyslanectve v Teheráne bolo zajatých niekoľko desiatok amerických občanov ako rukojemníkov. Keď o mesiac neskôr došlo k útoku ZSSR na Afganistan, Carter sa začal javiť ako slabý prezident, za ktorého vplyv Spojených štátov vo svete začal klesať. Presvedčil však v tejto súvislosti olympijský výbor USA, aby 12. apríla 1980 rozhodol o neúčasti amerických športovcov na XXII. letných olympijských hrách v Moskve.[11]
Ďalšia vlna sklamania sa objavila, keď v apríli 1980 celkom zlyhali operácie na oslobodenie rukojemníkov. Ak by boli úspešné, Carter by mal väčšiu šancu obhájiť prezidentský úrad. V novembri 1980 ho celkom podľa očakávania porazil Ronald Reagan. O desať rokov neskôr sa zistilo, že vydanie rukojemníkov bolo zámerne pozdržané, aby sa odohralo až po voľbách.[12][13][14] Udalosť bola nazvaná Októbrové prekvapenie (October Surprise).
Po odchode z úradu sa Carter začal venovať predovšetkým charite a podieľal sa na mierovom riešení niektorých konfliktov. V roku 2002 získal za svoju prácu Nobelovu cenu za mier.
Osobný život
[upraviť | upraviť zdroj]Dlhovekosť
[upraviť | upraviť zdroj]20. januára 2017, vo veku 92 rokov, sa Carter stal najdlhšie žijúcim exprezidentom, ktorý sa zúčastnil prezidentskej inaugurácie (40 rokov po svojej vlastnej).[15] Po dvoch rokoch, 22. marca 2019, sa stal najdlhšie žijúcim americkým prezidentom v histórii, keď prekonal Georgea H. W. Busha, ktorý zomrel v novembri 2018 vo veku 94 rokov a 171 dní. Obaja sa narodili v roku 1924.[16]
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Jimmy Carter [online]. Georgia Humanities Council, [cit. 2007-12-09]. Dostupné online. (anglicky)[nefunkčný odkaz]
- ↑ http://www.presidentialavenue.com/jec.cfm
- ↑ Archivovaná kópia [online]. [Cit. 2013-05-12]. Dostupné online. Archivované 2009-06-05 z originálu.
- ↑ "[1] Archivované 2013-08-23 na Wayback Machine
- ↑ http://pqasb.pqarchiver.com/boston/access/1976715912.html[nefunkčný odkaz]?
- ↑ The California Compatriot [online]. 2007, [cit. 2007-09-04]. Dostupné online. Archivované 2007-09-28 z originálu. (anglicky)
- ↑ MORRIS, Kenneth Earl. Jimmy Carter, American Moralist [online]. 1996. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/peace/laureates/2002/carter-bio.html
- ↑ Archivovaná kópia [online]. [Cit. 2013-05-12]. Dostupné online. Archivované 2013-05-24 z originálu.
- ↑ http://www.controlarms.org/the_issues/arms_industry.htm
- ↑ KÖSSL, Jiří; KRÁTKÝ, František; MAREK, Jaroslav. Dějiny tělesné výchovy II.. Praha : Olympia, 1986. Kapitola Mezinárodní sportovní hnutí, s. 209.
- ↑ Honegger, Barbara.: October Surprise, New York: Tudor, 1989. 323 stran.
- ↑ Parry, Robert.: Trick or Treason: The October Surprise Mystery, New York: Sheridan Square Press, 1993. 350 stran.
- ↑ Sick, Gary.: October Surprise: America's Hostages in Iran and the Election of Ronald Reagan, New York: Times Books – Random House, 1991. 278 stran
- ↑ REILLY, Katie. How Jimmy Carter Beat Cancer and Became the Oldest President to Attend an Inauguration [online]. time.com, 2017-01-20, [cit. 2019-03-27]. Dostupné online. (po anglicky)
- ↑ Jimmy Carter sa stal najdlhšie žijúcim americkým prezidentom. Aktuality.sk (Bratislava: Ringier Axel Springer Slovakia), 2019-03-22. Dostupné online [cit. 2019-03-27].
Literatúra
[upraviť | upraviť zdroj]- John Dumbrell: The Carter Presidency. 1993
- Erwin C. Hargrove: Jimmy Carter as President. 1988
- Charles O. Jones: The Trusteeship Presidency. 1988
- Herbert A. Rosenbaum, Alexander Ugrinsky (Hrsg.): The Presidency and Domestic Policies of Jimmy Carter. 1994
- Herbert A. Rosenbaum, Alexander Ugrinsky (Hrsg.): Jimmy Carter: Foreign Policy and Post-Presidential Years. 1994
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Jimmy Carter
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Narodenia 1. októbra
- Narodenia v 1924
- Prezidenti USA
- Členovia Demokratickej strany USA
- Nositelia Nobelovej ceny za mier
- Nositelia Nobelovej ceny z USA
- Osobnosti roka časopisu Time
- Osobnosti USA anglického pôvodu
- Osobnosti USA írskeho pôvodu
- Osobnosti USA škótskeho pôvodu
- Osobnosti z Georgie
- Guvernéri Georgie
- Senátori USA
- Absolventi United States Naval Academy
- Kandidáti Demokratickej strany na prezidenta USA
- Poľovníci USA